LAMBERTS LEJLIGHED
DIAMETER OG TILSVARENDE VÆGT AF RUNDE,
SLEBNE DIAMANTER
Tak, Charles.
Pas på!
Tak, unge mand.
Til Deres tjeneste, madame.
Det er meget venligt af Dem.
Gør det ikke. Nej!
Hercules, hvor kunne du? Jeg bad dig om ikke at gøre det.
Jeg kunne ikke lade være.
Kunne du ikke lade være? Løgnhals!
Sylvia, hvad skal jeg gøre? Hvordan skal jeg forklare ham det?
Regina, sig det pænt og malk ham så godt og grundigt.
Jeg er ligeglad med pengene.
-Jeg ville bare have en, der... -Undskyld mig.
-Tilhører han jer? -Hvad har han nu gjort?
Han var ved at lave et avanceret overvågningssystem...
bag damernes omklædningsrum.
Han er totalt uregerlig. Det er al den spirende testosteron.
Det er planetens plage. Herky, sit.
-Tak for ikke at udlevere ham. -Det var så lidt.
Vi ses.
Kujon.
-Hvad? -Ikke noget.
Du kaldte mig en kujon.
Du giver alt for let op.
Ja. Hej.
Må jeg spørge, hvad du hedder, nu da vi er i et andet land?
-Regina Lambert. -Joshua Peters.
Det glæder mig.
Jeg vil spørge dig om noget hurtigt...
og således gøre det mindre smertefuldt.
-Skyd løs. -Er der en hr. Regina?
-Ikke længe endnu. -Er dit lift ikke dukket op?
Det er der vist desværre ikke noget usædvanligt ved.
-Har du brug for en hjælpende hånd? -Ja.
Ja, det ville være dejligt. Tak.
-Jeg ville invitere dig ind, men... -Jeg forstår.
Pænt kvarter.
Jeg må af sted.
Det var rart at møde dig. Held og lykke.
Det var også virkelig rart at møde dig.
Et minde om mig.
"Caribisk."
Jeg har lige været der...
Du burde læse den. Finde ud af, hvad du gik glip af.
Næste gang du er i Martinique, er du måske single.
Vi ses, Reggie.
Jeg hedder Regina, men det er i orden.
Charles?
Honorine?
Charles!
Kommandant Jeanne Dominique...
fra Police Judiciare.
Det er løjtnant Dessalines.
Er det Deres mand?
Monsieur Charles Lambert?
Deres mands lig blev fundet ved jernbanen...
lige uden for Montpellier.
Vidste De besked om hans afrejse fra Frankrig i torsdag?
Charles rejser hele tiden.
Blandt hans ejendele var en enkeltbillet fra Barcelona...
til Caracas i Venezuela.
Og en til Rio de Janeiro i Brasilien.
Kender han nogen i Caracas? I Rio?
Var Deres mand amerikaner?
Nej. Charles er schweizer. Var schweizer.
-Hvad var hans erhverv? -Kunsthandler.
Hvor ligger hans galleri?
Han ordnede stort set alt over telefonen, på computeren...
-Okay. Hvad med hans familie? -Jeg er vist den eneste.
Han var forældreløs. Enebarn.
Var Charles Lambert...
en velhavende mand?
Vi lever... Levede temmelig godt.
Hvorfor sagde De hans navn sådan?
Er det Deres mands pas?
Det ser sådan ud.
Ja.
Kan De se? Schweiz.
Schweizer.
Og det her?
Jeg vil alligevel gerne have den smøg.
Tilgiv mig, men har De kun været gift i tre måneder?
-Er det ulovligt? -Og var Deres ægteskab lykkeligt?
Jeg var ved at bede Charles om skilsmisse, hvis De vil vide det.
Jeg forstår.
Hvor mange bankkontoer rådede De og Deres mand over?
Hvorfor har De endnu ikke fundet morderen?
Hvor er mine ejendele, vores møbler?
Hvorfor er min lejlighed tom? Hvem har hærget den?
Deres mand omsatte indboet fra Deres lejlighed...
gennem tre anerkendte auktionshuse og indkasserede udbyttet...
svarende til omtrent $1,8 millioner, på stedet.
Madame, der er ikke spor af de penge nogetsteds.
La Direction Centrale de la Police Judiciaire er 100 procent sikker.
Når vi finder pengene, finder vi morderen.
Undersøg ham.
Stop! Det er ikke tilladt...
Nej. Ingenting.
Politiet har dem ikke, og Charlie har dem heller ikke.
Så hvem fanden har dem?
En Hermès-pung tilhørende Charles Lambert...
indeholdende 1.000 franske franc, 1.500 tyske mark...
300 U.S.-dollars, 5.000 pesetas, 50 caribiske dollars...
nøglerne til lejlighed B...
Deres bopæl?
En trousse de toilette...
indeholdende de sædvanlige ting, inklusiv en tube Topol:
"Rygernes tandpasta."
-Ja. -Et frankeret og forseglet brev...
adresseret til Dem.
Adresseret til mig?
Kære Regina, I dag tager jeg til Cannes.
Har fået vink om et par Renoir'er, måske en Schnabel og en Basquiat.
Glæder mig til din hjemkomst.
Tænkte, du ville synes om udklippet.
Kærlig hilsen Charles.
PS: Skrædderen har ringet. Din kjole er klar.
-Vis mig udklippet. -Der var intet.
Vi tog os den frihed at ringe til Deres skrædder.
Vi tænkte, vi kunne finde ud af noget.
-Gjorde I det? -Ja.
Deres kjole er klar.
Hans kalender.
Charles Lamberts sidste dag var travl.
Temmelig meningsløs for os.
"Som nærmest pårørende har De ret til...
"at gøre krav på den afdødes ejendele."
Og så videre. Hvis De vil skrive under.
Deres samarbejde i dag vil blive noteret.
Noteret?
Kommandant, tror De helt ærligt...
at jeg havde noget at gøre med min mands død?
Madame, det gør mig ondt, men rent professionelt...
er jeg tvunget til at acceptere den mulighed.
POLITI
Regina?
Joshua.
Din mand... Reggie, det gør mig ondt.
Du forskrækkede mig.
Det gør mig ondt. Jeg så det i tv-avisen i aftes.
Det er den værste dag i mit liv.
Sikke et mareridt.
Jeg må væk herfra.
Og lige pludselig har vi sat os ud over alle forsigtighedsregler.
Vi er på Portabella-udstillingen i Berlin...
på besøg hos hans gamle venner...
i Uganda, Sarajevo, Montreal.
Impuls-ægteskab på rådhuset i Chelsea.
Det var alt sammen så spændende, det så så lovende ud.
Alt er fantastisk romantisk, så flytter vi til Paris.
Og så...
Så virker det, som om han altid er på forretningsrejse.
Jeg er ofte alene i den kæmpestore lejlighed.
Og nu...
Nu er jeg vist en smule fuld.
-Du er en god lytter. -Nej.
Du er en god taler.
Har du nogensinde været forelsket i Paris?
Jeg kan ikke sige, at jeg har haft den fornøjelse.
Men du er stadig ung.
-Måske har du stadig en chance. -Det ville være rart.
Ja, en seng. Gud være lovet.
Tak.
Velbekomme.
-Drøm sødt. -Hvad?
Jeg går i seng. Værelse 28, anden sal, hvis du får brug for mig.
Sov godt, okay?
Charles' taske.
Hvad?
Undskyld.
Godnat, Reggie.
Jeg hedder altså Regina. Ingen kalder mig Reggie.
Slet ingen?
Ikke før nu, i hvert fald.
Godt.
Hr. Peters...
en pakke til Dem.
Vil De opbevare den for mig?
Med fornøjelse...
For mig?
-Gøre noget for mig? -Okay, det vil jeg ikke.
Et øjeblik, hr.
Selvfølgelig.
Må jeg spørge, hvad der sker her?
Jeg er nysgerrig...
efter at vide noget om Deres forhold til fru Lambert.
Desværre har vi ikke noget forhold.
Jeg har lige mødt hende.
Og De har allerede flyttet hende til Deres hotel og putter hende i seng?
Jeg tager mig af en ungmø i vanskeligheder.
Jeg ved det.
Afdød mand, forsvundne penge.
-Politiet på nakken af hende. -Præcis.
Og nu den mystiske fremmede.
Fint. Er De her på ferie?
Jeg bor her faktisk af og til.
Hun er en ægte skønhed, ikke sandt?
Det kan man vel godt sige.
Når jeg ser en kvinde som hende, spørger jeg mig selv...
hvilken type mand, det lykkes at gå i seng med hende.
I dette tilfælde er det vist en afdød en.
Okay...
Er De sikker på, De ikke mistænker hende?
Nej.
-Hun virker ikke som typen. -Hvilken type er det?
Mordertypen?
Monsieur, mange tak.
Når som helst, kommandant.
Godaften.
Den tager jeg, fru Lambert.
-Hr. Bartholomew? -Hej.
-Venter du her, Pierre? -Javel, hr.
Jeg beklager, vores første møde sker under så triste omstændigheder.
Vi har en del at gøre, og jeg har et stramt program i dag.
Hvordan klarer De Dem?
Jeg er ærligt talt lidt forvirret.
Har det franske politi opsøgt Dem?
De troede, jeg havde noget at gøre med denne skrækkelige...
Vi kan ikke gribe ind der. I hvert fald ikke nu.
De vil få al den beskyttelse, USA kan tilbyde Dem.
Er det ikke uden for Deres retsområde at beskytte briter?
Deres mand stod til tjeneste for os her på D.F.
På hvad?
Det sikreste sted at tale i byen...
D.F.
USA's direktorat for forsvarssamarbejde.
Vi kender Deres mand ved hans rigtige navn, Charlie Lake.
Fru Lake, prøv at se på dette fotografi...
og sig mig, om De genkender nogen.
OPERATION SANDHED
Se godt efter.
-Charles, selvfølgelig. -Hvad med de andre tre?
Det tror jeg ikke.
De arbejdede med ham for næsten tre år siden...
på en "operation" af en særligt "vanskelig" natur.
Jeg "forstår".
Jeg skal vurdere, hvor risikabel Deres situation er.
Den herre, der ledsagede Dem til Deres hotel i går aftes.
En ven, Joshua Peters. Han har intet med det at gøre.
-Hvor længe har De kendt ham? -Jeg har faktisk lige mødt ham.
Åh, Gud.
Jeg vil nødig være påtrængende.
Vi ved ikke, hvad Charlie havde gang i og med hvem.
Men vi ved, seks millioner dollars er mange penge...
Seks millioner dollars?
-Er det, hvad det handler om? -Netop.
Jeg vil påpege, at selv hvis vi ønskede det...
hvilket vi ikke gør, så ville vi ikke kunne tvinge Dem.
Deres beslutning skal være Deres egen.
-Hvilken beslutning? -At samarbejde med os.
Hvis De tror, jeg vil indblandes, er De fuldstændig fra den.
-De er indblandet, fru Lake. -Hold op med at kalde mig det.
Vi vil have pengene tilbage, fru Lambert.
Jeg har dem ikke.
Jo, De har dem. De ved bare ikke, De har dem.
En nøgle til en sikkerhedsboks...
en check i morgen med posten...
en bagageudleveringsbillet gemt i en bog.
Hvis De leder efter dem, finder De dem.
Og De har måske ikke særlig lang tid.
Folk på det billede ved, De har dem...
lige så sikkert som vi gør.
De vil ikke være i sikkerhed, før pengene er i vores hænder.
Er det forstået?
Her er mit mobilnummer.
Direktorat for forsvarssamarbejde
Tab det nu ikke. Ring, når De vil, dag eller nat.
Og yderst vigtigt:
De må ikke fortælle nogen om denne fortrolige samtale.
De må ikke fortælle nogen, at De har mødt mig.
Klart. Det er ikke noget problem. Det lover jeg.
De er bestemt en anstændig person. Det er sjældent nu om dage.
De befinder Dem i en svær situation. Jeg føler med Dem.
Gud velsigne Dem.
Hans kalender.
Charles Lamberts sidste dag var travl.
Temmelig meningsløs for os.
12.00.
8, rue des Rosiers, Clignancourt.
Loppemarkedet.
Fireogtyve.
Fire. Okay.
Ni. Så må det være...
Regina, ikke også?
Jeg hedder Lola. Jeg kendte din mand.
Jeg forstår.
Var du Charlies trofæ eller hans partner?
Ved du, hvad jeg taler om, når jeg siger "Operation Sandhed"?
Eller hvad med det her: 46 slebne diamanter.
Tro det eller lad være, Lola, jeg vil ikke have de penge.
Okay, så du kender til dem, men du vil ikke have dem.
-Jeg forstår. -Jeg er nok den eneste...
men sådan er det.
Charlie plyndrede nogle meget farlige folk.
Jeg ved ingenting om min mands forretningsinteresser.
-Sagde du ikke... -Jeg vil nødig være uhøflig.
-Så lad være. -Er du færdig?
Ikke helt.
Ser du, din mand forkludrede det for os...
temmelig alvorligt.
Regina, fatter du, hvad jeg siger?
Reggie?
Regina!
Vi tjente de penge.
Vi vil have dem.
Vi fortjener dem.
Har du det godt? Var den kvinde til besvær?
Det kan man godt sige. Ja, hun var.
Joshua, hvad laver du her?
Det er ufatteligt. Jeg så dig stige ind i en taxa i byen.
Jeg fulgte efter. Jeg tabte dig af syne et par gange.
Jeg nåede lige at se dig komme her.
Jeg er vist indblandet i et frygteligt rod.
Hvorfor er du her? På det her sted?
Jeg fatter det ikke.
I en note i Charles' kalender står der: "8, rue des Rosiers."
Jeg prøver at få hans sidste dag til at give mening.
De steder, han tog hen.
Det er ikke bare, at Charles blev dræbt.
Der er alle de penge.
Regeringens penge, som er forsvundet.
Og der er andre folk, der er ude efter dem.
Og den mand er en af dem.
Det var kvinden i gyden også.
Jeg får mine beskeder og henter de ting fra mit værelse.
-Skal vi mødes ovenpå? -Okay.
Se godt efter.
Jeg tror, De har noget, der tilhører mig.
Herinde?
-Joshua! -Vent!
-Få dine beskidte... -Jeg vil bare åbne tasken!
Reggie?
Gå væk!
-Vent! -Gå væk.
Goddag!
Goddag.
Er der frisk mynte?
Selvfølgelig.
Undskyld mig.
-Hallo? -Hr. Bartholomew?
-De er her. Jeg så dem. -Fru Lambert?
Dem på billedet.
Beskriv dem for mig, fru Lambert.
Emil Zadapec.
Il-Sang Lee.
Lola Jansco.
Alle tre meget farlige, yderst effektive individer.
Det er absolut nødvendigt, at vi mødes så snart som muligt.
-Reggie? -Fru Lambert?
Jeg kommer! Jeg er nødt til at gå.
-Vær yderst forsigtig. -Det skal jeg nok. Det lover jeg.
-Er alt i orden? -Hvad med dig?
-Den er måske en smule krøllet. -Min kjole.
-Har du det bedre? -Jeg ryster stadig.
-Hvad skete der? Hvad gjorde du? -Ikke meget.
Jeg tror ikke, han forstyrrer dig igen.
Hvordan har du det?
Ved du, hvad der er galt med dig?
Hvad?
Absolut ingenting.
Jeg har det lidt mærkeligt med det.
Er mine kys mærkelige?
Nej.
Er du sulten?
-Godt. -Jeg er ved at dø af sult.
-Jeg har en masse mad. -Jeg tager et bad først.
Okay.
Bare lad som om, du er hjemme, okay?
Reggie?
Hvordan vidste du besked om de mennesker i dag?
-Hvad? -De tre.
Og de forsvundne penge?
Hvor fandt du ud af alt det?
Altså.
Hør...
Jeg kan ikke fortælle dig det.
Jeg lovede det.
Lovede det? Til hvem?
Jeg beklager.
Du skal høre det her.
Det er Aznavour. Kender du ham?
-Shoot the Piano Player, ikke også? -Netop.
-Hallo? -Hallo, fru Lambert.
Læg ikke på.
Jeg er ked af det med elevatoren.
-Jeg har intet at sige dig. -Reggie?
-Vi må tale sammen. -Hvem er det?
-Ham fra elevatoren. -Giv mig telefonen.
Vent, er Dyle der?
-Hvem? -Hr. Dyle?
Har han allerede brugt sit "Charles Aznavour"-nummer?
Hvad siger han?
Ja, det stemmer.
Okay, ingen vil gøre dig ondt.
Hvad sagde han?
Vi vil bare have det, der er vores, og vi ved, at du har det.
Dyle skal man ikke stole på.
Han vil have dine penge. Han vil gøre alt for dem.
Hvad sagde han?
Hvis jeg ikke giver ham pengene, dræber han mig.
Hvorfor skulle han dræbe dig? Han siger det for at skræmme dig.
-Hvis de tror, du har pengene... -Hvorfor er Charles så død?
Han vidste åbenbart, hvor de penge er.
Hør, jeg er på din side.
Bare du ville fortælle mig, hvad du ved, på trods af løfterne.
Jeg kunne være til hjælp.
Du må vist hellere gå, Joshua.
Jeg har mistet appetitten.
Jeg er meget træt.
Jeg forstår. Det har været en lang dag.
Jeg er virkelig nødt til at tænke.
-Bare husk, jeg er på din side. -Ja.
Vil I være rige eller ej?
Gå ikke hen og bliv retoriske.
Besvar mit spørgsmål! Rige eller ej?
Har hun pengene eller ej, Dyle?
-Jeg tror det. -Det er mit problem.
Du sagde, Charlie ikke havde noget med i toget...
hans tasker, tøj, noget som helst.
Men vågn op, Dyle. Det er noget gas. Det er der ingen, der tror på.
Du har ret. Jeg har allerede det, jeg vil have.
Alligevel vælger jeg at udsætte mig selv for det pis.
Du vil jo bare i bukserne på hende.
Jeg berører ikke dit psykodrama i elevatoren lige nu...
-og dit lille, skøre opkald. -Ved du hvad, Dyle?
Et lille, skørt opkald mere...
denne gang til politiet i Paris, og de har Charlie Lakes morder.
Ikke også?
Glem det ikke næste gang du kommer bralrende herind.
Glem det ikke et sekund.
Altid højt på strå, som om du var Guds gave til os.
Zad?
Han har ret, du gamle.
Ikke mere løst krudt, okay?
Vi hænger på ham. Og han hænger på os.
Er du med på den, Zad?
Okay, galning?
Det virker kun, hvis hun stoler på mig. Ellers er det slut.
Zadapec, dit telefonopkald skræmte hende virkelig.
Jeg vil vide nøjagtig, hvad du sagde.
Du vil ikke bryde dig om det.
Hr. Bartholomew?
Er De der, hr. Bartholomew?
-Hvad sker der? -Hr. Bartholomew.
-Ja. -Hvem er Dyle?
Hvad med Dyle?
-Manden i elevatoren. -Zadapec?
-Han kaldte Joshua Peters "Dyle". -Kaldte Zadapec Peters for "Dyle"?
-Fortæl mig om ham. -Dyle?
-Nu. -Okay.
Okay, Carson J. Dyle.
Major i specialstyrkerne.
Æresmedaljer i Golfkrigen, Mogadishu.
Så stopper han der. Bliver leder af Global Options...
'90ernes vigtigste militærstyrke, indtil sin alt for tidlige bortgang.
-Bortgang? -Død.
Jeg ved, hvad bortgang betyder, hr. Bartholomew.
Carson Dyle blev dræbt i 1998 af den østeuropæiske milits...
nær den tidligere jugoslaviske grænse, 40 km øst for Sarajevo.
Nej, vent!
Arbejdede Dyle med Charles? Kendte han Charles?
Desværre for Dyle gjorde han.
I '98 iværksatte Dyle en specialoperations-enhed...
til en hemmelig, yderst vigtig gidseltagning for D.F.
Dengang...
kunne D.F. ikke handle direkte med eksterne folk.
Der kom folk som Charles ind. Han var en uafhængig agent.
D.F. ansatte ham...
på begrænset tid.
Han lejede de professionelle, forhandlede med modstanderne...
tog sig af alle de ubehagelige detaljer.
Deres mand var en slags mægler, som skulle...
overføre værdierne og få vores mand ud.
Fortsæt. Jeg er med.
Enheden fløj i helikopter, ledsaget af Charlie...
med seks millioner dollars...
i form af fejlfri, slebne diamanter som løsesum.
De blev lokket i baghold kort efter, de var landet.
Dyle og størstedelen af Global Options-holdet blev dræbt.
Skåret i småstykker. De havde ikke en chance.
Deres mand og de tre fra billedet...
var de eneste, der slap med livet i behold.
Vi tror, de fire gemte diamanterne...
med planer om at vende tilbage og selv gøre krav på dem.
Hvordan kunne Charles...
De løj under forhøret og ventede.
Vi tror, Charlie Lake brød sin aftale med de andre...
tog diamanterne og forsvandt fuldstændig.
-Og måske overlevede Carson Dyle. -Stol på mig, fru Lambert.
Carson Dyle er død.
De skal finde ud af alt, De kan om Deres nye ven Peters...
eller Dyle, eller hvad hans navn nu er.
Vi er nødt til at vide, hvordan han passer ind.
Hr. Bartholomew, jeg har allerede sagt, at jeg ønsker...
at være langt mindre involveret i det her rod, ikke mere!
Jeg tog fejl af Dem, fru Lambert.
At møde enken til en mand som Lake?
Jeg forventede...
en furie, en harpe, en rappenskralde.
Men De har anstændighed, værdighed...
det, som min far plejede at kalde omløb i hovedet.
Jeg er dybt rørt.
De er faktisk temmelig sød af en amerikansk regeringsmand at være.
De har opdaget min hemmelige side, fru Lambert.
Røb det ikke for nogen.
Har De set fru Lambert?
Hun har allerede forladt hotellet, hr.
Hun efterlod dette til Dem, hr. Peters.
Aznavour.
Er det ham?
Ja, det er ham.
Må jeg tale med en vis hr. Dyle?
-Er han amerikaner? -Ja, han er.
Et øjeblik, tak. Jeg skal se, hvad jeg kan gøre.
Hr. Dyle?
-Ja. -Det er til Dem, hr.
Åh, Gud. Du er Dyle!
-Reggie? -Det er det eneste navn, jeg har!
-Reggie, vi må tale... -Aldrig er jeg blevet så bedraget...
og ydmyget i hele mit liv!
Jeg skulle vide, du ikke var indblandet.
Skulle du være sikker på, jeg ikke var indblandet?
Nej, det var ikke det, jeg mente.
Deres pakke, hr. Dyle.
Det var så lidt, hr.
Du skulle være død.
Jeg skylder dig vist en forklaring.
Reggie, jeg hedder Alexander Dyle. Carson var min bror.
Håndtryk. Hvordan går det?
Det må være din spøg!
Reggie!
-Jeg hedder Regina! -Jeg kan forklare alt!
-Monsieur Philippe! -Reggie, vent!
Til stationen, tak.
Du er nødt til at lytte til mig!
Tak fordi De ventede, monsieur.
Charles og de tre folk, der fulgte efter dig...
de snød Carson. De stjal de penge, han var betroet med.
Jeg vil opklare sandheden ved at samarbejde med dem.
Hvor ædelt af dig at tage deres metoder til dig.
Det gør mig virkelig ondt med dig og din bror og det hele...
men drop det.
Jeg er virkelig ked af, at du er indblandet.
Men samtidig er jeg glad for det, fordi det betyder, at vi mødtes.
Jeg kunne godt lide Joshua Peters.
Og nu er han borte.
Jeg vidste ikke, Charles var gift.
Hans kone sagde, Charles ikke havde nogen mor.
Togafgange
En enkelt til London...
klokken 11.20, tak.
Bliv her i Paris, Reggie. Med mig.
Køb ikke den billet.
Hvad siger du?
Min billet, tak.
En returbillet til London, tak.
Sidste udkald.
Mente du det, du sagde i taxaen?
Det hele. Hvilken del?
Det med, at du i virkeligheden...
er glad for, du mødte mig eller noget lignende.
Det gjorde jeg.
Det er sødt...
Alex.
Men jeg tager alligevel til London.
Vent.
Nej, du gør ej.
Du tager ingen steder, Reggie.
Reggie?
Hjertestop.
Pludseligt dødssyndrom.
Vores foreløbige retsmedicinske rapport.
Og der er ingen, der kan tilbyde en mere kompliceret forklaring?
Okay.
Regina?
Lad os tale sammen under fire øjne.
Resten af jer må gerne gå.
Kommandant, jeg håbede på at blive her med madame Lambert.
De i særdeleshed, monsieur, må gerne gå.
Jeg håbede, jeg kunne være til hjælp.
Det er i orden.
Du sagde i går, at din mand var forældreløs.
Enebarn.
Det stemmer.
En kvinde dukkede op i lighuset tidligt i morges...
fra provinsen, Rully.
Hun identificerede din mands lig...
som sin ugifte søn...
Charles du Lac.
Du Lac?
Du Lac.
Lake, Charlie Lake.
Den ældre kvinde sagde, hendes mand slog sønnen...
og hende hver dag uden barmhjertighed...
indtil en aften, hvor faren døde, da han faldt ud fra et vindue.
Fjortenårige Charles forlod hjemmet dagen efter.
Hun har kun set ham lejlighedsvis siden dengang.
Hvorfor fortæller De mig alt det?
Kvinden virkede temmelig forstyrret.
"Lyset er slukket i hele huset."
Jeg er bekymret for hende.
Hun er sikker på, du er ansvarlig for hendes søns død...
og de forsvundne penge.
De burde danne en forening.
Desværre er hun allerede på et tog tilbage til Rully.
Regina, jeg stoler på dig.
Du er ikke under mistanke.
Men jeg tror, du kan føre os til morderen.
Og jeg vil meget gerne have din hjælp.
Regina, vær sød at kalde mig Jeanne.
Må jeg få en smøg, Jeanne?
Selvfølgelig.
Jeg stoler også på dig.
Vil du samarbejde?
Hvis det fører os til sandheden, vil jeg gerne.
Jeg forstår.
Lige nøjagtigt hvilken slags samarbejde tænkte du på, Jeanne?
Uanset hvad der skal til for at finde ud af alt...
om din mystiske ven hr. Peters og hans venner.
Uanset hvad?
Jeg beder dig om at finde ud af alt, du kan, Regina.
Åbn op. Grav dybt.
Bare vær... meget, meget forsigtig.
Okay, alle sammen.
Øjeblikket, I alle sammen har ventet på.
Charlies sidste dag.
Også dig, Alex, dyk ned.
Okay, her er Charlies brev.
Er I tilfredse?
Fortæl os om Sarajevo, fru Lake.
Sarajevo?
Hvordan vidste du...
Jeg nævnte, at du fortalte mig lidt om jeres rejser.
Fru Lambert...
Carson Dyle blev dræbt i 1998 af den østeuropæiske milits...
nær den tidligere jugoslaviske grænse, 40 km øst for Sarajevo.
Du har intet at skjule, Regina.
Du kan fortælle dem om Sarajevo.
Hvad med Sarajevo?
Fortæl os om grænseovergangen, toldkontrol...
ethvert tilfældigt møde.
Vi er nødt til at vide alt om Sarajevo.
Okay.
Jeg starter fra begyndelsen.
Udmærket, fru Lake.
Er det bord reserveret til dem?
De kender ikke det her sted.
Fortalte du dem ikke, vi kom?
Nej.
I modsætning til alt andet om os, hvad jeg har fortalt dig...
og så videre...
Reggie, hvad ville politibetjenten, da hun bad dig om at blive?
Hun bryder sig vist ikke synderligt om dig, Alex.
Må jeg stadig kysse dig?
Ja.
Det er rart.
Virkelig rart.
Der er en ting til.
Som er?
Jeg fortalte dem, det var mig, der dræbte Charles.
Hvad fik dig til at sige sådan noget frygteligt noget?
Okay, Reggie, jeg spørger dig en gang til.
Den person, du ikke ville fortælle mig om.
Hvad ved de om Charles?
Jeg vil ikke være med i det spil længere.
Jeg vil ikke være med i noget spil længere.
Jeg bryder aldrig et løfte.
Charade d'amour for dig og mig, chérie.
Hjerteskærende, sådan en smertefuld melodi
Kom og dans med mig i aften
Kom, lad os bekæmpe
bedragets djævel
Lad os danse en romantisk tango
Skift partner!
-Tango, tango -Hør, Regina...
Jeg er begyndt at holde af dig. Jeg synes, du er ganske særlig.
Ja, helt sikkert.
-Kan jeg få de penge? -Okay. Så kom med dem.
Jeg kunne ikke udstå dig til at starte med.
Jeg synes, du var så storsnudet.
Men nu er jeg virkelig vild med dig.
Jamen dog!
Tag dig i agt for Dyle, Regina. Jeg mener det.
-Har du overarbejde? -Jeg kan se, jeg ikke er den eneste.
Bedrag
Lad os danse en romantisk tango
Bak ud, Lola!
Har du fortalt hende, hvem der dræbte Charlie, Dyle?
-Bak ud, Lola! -Bak selv ud.
Hjerteskærende, sådan en smertefuld melodi
Kom og dans med mig i aften
Kom, lad os bekæmpe
bedragets djævel
Bedrag
Lad os danse en romantisk tango
Væk!
Det er hende! Morder!
Hun dræbte min søn!
Bedrager! Hun dræbte min søn!
Nej!
Lola?
Regina...
Dyle...
Lola, hold ud.
-Der er hjælp på vej. -Dyle...
Nej, Lola.
Han dræbte ikke Charles. Han fortalte dig det bare, på ære.
Dyle...
Nej!
Vi var berettiget til en andel af de diamanter...
efter det, vi har været igennem...
Fru Lake.
Hun sagde "Dyle".
Det var det sidste, hun sagde.
-Reggie, jeg... -Ja.
Og da vi dansede sagde hun: "Tag dig i agt for Dyle."
-Reggie. -Alex...
hvorfor er du aldrig gået til politiet med dine mistanker?
Din brors død? De tre? Charles?
Jeg vil vel også gerne have de penge.
Det er meget oplysende.
Ser jeg dig i morgen?
I morgen?
Det er lørdag.
Charlies sidste dag.
Godnat.
Godnat, Reggie.
"Kære Regina, I dag tager jeg til Cannes.
"Har fået vink om et par Renoir'er, måske en Schnabel og en Basquiat.
"Glæder mig til din..."
-Jeg har det. -Hvad?
Hvad har du?
Genialt...
-Jeg ved det. -Hvorfor tænkte jeg ikke på det?
Løjtnant Dessalines kommer om 10 minutter for at hente dig.
Vi har en del arbejde foran os.
Jeg gør mine folk klar...
og vi mødes i hovedkvarteret om en halv time.
Glimrende.
Nu...
Klokken 12.00.
8, rue des Rosiers, Clignancourt.
Loppemarkedet.
Tre lammekøller!
Seks specialtilbud!
Derovre. Lad os gå derop og se efter.
-Overraskende at møde dig her. -Hej.
Finder du, hvad du leder efter, Alex?
Reggie, du har fundet noget, har du ikke?
Der kan man bare se.
Hele banden er her.
I hvert fald det, der er tilbage af den.
Taler De engelsk?
Ja, en lille smule.
Også lidt japansk...
Mandarin.
Den tomme plads, hvad er det?
En tragisk historie, monsieur.
Hr. Hyppolites plads.
Han tjente en formue sidste uge.
Han var på pension.
På vej ud for at udforske verden.
Dagen efter...
var han død.
Hvad solgte han?
Hector...
han handlede med frimærker.
-Frimærker? -Ja. Samlerne...
kaldte ham...
"søgeren".
Han kunne finde alt for dig...
hvis du havde råd.
Frimærker?
Hvad laver han, Reggie? Hvor skal han hen?
-Hvor skal han hen? -Jeg ved det ikke! Alex...
giv slip på mig.
-Frimærker! -Hvad laver du?
Reggie, hvor er den? Hvor er Charlies taske?
-Hvor er den? -Hvor er hvad?
Konvolutten!
Frimærkerne!
Hallo?
Undergrundsbanen! Til venstre!
Pas på!
Er der nogen?
Hvor er alle sammen?
Hallo?
Den er her ikke, vel?
Du dræbte ham.
-Selvfølgelig gjorde jeg ikke det. -Du er en morder.
Reggie!
Reggie, vær ikke latterlig!
Reggie, vent!
Hr. Bartholomew!
-Det er i orden. De er i sikkerhed. -Er De bevæbnet, hr. Bartholomew?
-Til enhver tid, fru Lambert. -Gudskelov!
-Det er da belejligt. -Det er ham!
Joshua Peters, Alexander Dyle, eller hvem han er!
-Har De værdierne, fru Lambert? -Vent et øjeblik.
Værdierne? Reggie, er det ham, du har...
Nej. Jo!
Min i lang tid forsvundne og ikke-eksisterende lillebror Alex...
også kendt som...
Hr. Bartholomew.
Det glæder mig at møde Dem.
Nej.
Jeg har aldrig set et spøgelse før.
Glæden er helt på min side.
-Hvad sker der her? -Reggie...
mit navn er Lewis Bartholomew.
Virkelig?
Jeg er specialdetektiv for D.F.
Virkelig?
Din hemmelige partner her er den virkelige Dyle.
Carson Dyle.
Fru Lambert, jeg er Carson Dyle.
Jeg døde altså ikke i Jugoslavien.
Men jeg var meget tæt på.
Da jeg spurgte Dem ud om Dyle, beskrev De Dem selv.
Det stemmer, fru Lambert.
Jeg var hårdt såret.
Ude af stand til at røre mig.
Tjek Dyle!
I modsætning til de andre vidste Charlie, at jeg var i live.
Han er død!
-Chef! -Chef!
Men han fortalte dem, jeg var død.
Dyle er død!
Han tog pengene og stak af.
En landmand og hans familie fandt mig.
Han var muslim, hans kone var kristen.
De gemte mig, bragte mig på hospitalet...
hvor en dygtig læge satte mig sammen igen.
Og du har ledt efter Charlie Lake lige siden.
Jeg fandt ham i Paris, genopstået som Charles Lambert.
Fik han nys om dig?
Jeg ville lade tvivlen komme Charles til gode.
Jeg ville ikke dræbe ham, hvis han gav mig pengene tilbage.
Så længe han ikke løj.
Og så dræbte De ham?
Han løj.
Charles fortalte aldrig sandheden om noget.
Ingen af jer gjorde!
Så Dyle...
jeg er rørt over, du ønsker, at D.F. får pengene tilbage.
Jeg lever altid op til mine opgaver.
Men vi har stadig ikke de forsvundne penge...
og du har blod på hænderne.
Har du til hensigt at arrestere mig?
Se!
Et af de otte resterende...
spejlvendte U.S. Teddy Nickels, X.F.-kvalitet, 1928.
Den legendariske Algerian Oran 60.
Intakt originalt mærke, 1952.
Og det sande mesterværk...
det mahognifarvede Urate Lornis, Madagaskar, 1906.
Det mest værdifulde frimærke i hele verden.
Sådan, detektiv.
Mit arbejde er udført.
Giv mig det bare nu, Reggie. Det tilhører regeringen.
Reggie.
Jeg fatter ikke, du gjorde det.
Det gør jeg.
Carson Dyle?
Politi!
Du ser farlig ud, Il-Sang Lee.
Til Deres tjeneste, chef.
Carson.
Hr. Dyle!
Spørgsmål, okay?
Du stødte vel ikke på Zadapec...
på 11.20-toget til London i går, gjorde du?
Tjek Dyle!
Dyle er død!
Chef!
-Chef! -Han er død!
Det stemmer.
Jeg forstår.
Var du uden for Tango Palace, da Lola blev dræbt?
Chef!
Væk!
Det var utroligt uheldigt.
Du har mistet en masse.
Intet af det kommer tilbage.
Hvad er din pointe, Bartholomew?
Du har din ære i behold, Carson.
Jeg har et forslag.
Tony!
Eric!
Læg dem ned!
Chef.
-Vi ses i retten, kommandant. -Det glæder mig.
De er arresteret for mordet på Charles Lambert.
Lort.
Godmorgen, Ernie.
Godmorgen, hr. Bartholomew.
Her er Deres beskeder.
Deres mor har ringet.
Er det til mig?
Er alt i orden, hr. B.?
Fru Hoskins.
Ja, hr.?
En kop te, tak.
-Er på vej, hr. -Tak.
LEDELSEN - D.F.
Hej, boss.
Hvordan har du det, chef?
Godt arbejde, folkens.
Jeg beklager, hr. Bartholomew.
Hun må gerne.
Kom ind.
Ser man det.
Bartholomew.
Kald mig Lewis.
Det er til dig, Lewis.
Min afdøde mands mindre formue.
-Men tidligere? Branden? -Laserkopier.
Kommandant Dominiques værk.
Tak, Reggie.
-Jeg er ikke en tyv. -Det ved jeg.
Farvel, Lewis.
Kujon!
-Du giver alt for let op, ikke? -Egentlig ikke.
Vær sød...
ikke at gå.
Jeg er ked af at have bedraget dig. Jeg beklager.
Vær nu sød.
I al den tid skulle du have stolet på mig.
Det var udelukket at afsløre min identitet.
Men jeg skjulte ikke mine følelser for dig.
Lewis, hvordan er du egentlig?
Der er kun en måde at finde ud af det på.
Hvorfor skulle jeg?
Fordi jeg elsker dig.
Hvad?
Jeg elsker dig, Reggie.
Det må være din spøg.
Nej.
-Du er heldigere, end du tror. -Hvorfor?
Fordi jeg var ved at forlade dig for evigt...
-og det skøre er... -Ja?
At jeg sandsynligvis ville have fortrudt det i ugevis.
Det er djævlen og helvede Som spiller vores spil
Men det er også himlen Som guderne sender vor vej
Når du elsker mig
En måneformørkelse Som vi stormer på sandet
Det er det vilde havs skum At komme og dø i dine hænder
Når du elsker mig
For du rører alle sanser Med din krop på min
Så harmonisk og intenst Som vi åndeløst kravler
Okay. Hvem har gjort det?
Pragtfuldt
Når du elsker mig
Det er et skrig i natten Af din kærlige klagen
Som dør blødt i lyset Når al lidenskab er opbrugt
I overgivelsens glæde
Når du elsker mig
Når du
elsker
SAINT QUEEN'S FÆNGSEL
Godmorgen, fru...
Godmorgen, hr...
Tak, fru...
Velbekomme, hr.
Tak, fru.
Nej!
UDGANG